Hallo.
Jeg er i huset nå, men jeg drar snart.
Jeg gjør det med en gang, men så får det være slutt.
Så drar jeg med en gang. Ja, du var veldig tydelig.
Hvem er det?
Dette kan ikke være sant.
Unnskyld.
Mine damer og herrer, vi nærmer oss Santa Clara.
- Velkommen til Santa Clara! - Hei.
- Så vakker du er. - Takk. Du ser ut akkurat som før.
Se på barnebarnet mitt her. For et smil.
Vakre brune øyne, som din mor.
Jeg har også brune øyne. Du er en Harriman.
Så stor du er. Du må slutte å vokse så fort.
- Hvordan var reisen? - Den gikk bra.
Det er bedre vær i Colombia enn i London.
Eskene venter på dere i huset.
Santa Clara ble bygd rundt Aguas Rogas. En fiskelandsby som er blitt til en by.
Fisket er borte. Alle jobber på fabrikken.
Folk her er veldig hjertelige og arbeidsomme.
De ser litt unge ut...
Her er det andre regler.
Neste uke må jeg til Sao Paolo.
Så vi får jobbe hardt i et par dager nå.
Hva lager du i fabrikken din, bestefar?
Vi lager papir. Moren din skal jobbe der.
- Hun skal bli sjef. - Det stemmer.
Hvis du er flink jente, blir du også sjef når du blir stor.
Hvis du ikke vil bli rockestjerne.
Flytt på dere!
Kan du åpne vinduet?
Vi er framme. Dette er deres nye hjem.
- Wow. - Kom, jenta mi.
- Hva synes du? - Så fint. Og stort.
Huset tilhører bedriften, men sjefene vil oftest bo i byen.
Ingen har bodd her på flere år.
- Hvordan går det i kunstverdenen, Paul? - Man blir ikke rik.
Men det er greit. Liker du det?
- Det er et slott. - Ja, det har du rett i.
Jeg skal visa deg noe. En overraskelse.
- Det suger i hvert fall ikke. - Nei, det gjør det ikke.
Det er utrolig.
Juhu!
Ikke hopp!
- Tusen takk, Jordan. - Bare hyggelig.
- Hva synes du om Hannahs hus? - Veldig fint. Takk.
- Hushjelpen kommer i morgen. - Greit.
Jeg kommer i morgen og tar dere med til byen hvis dere vil handle.
- Ha det, Hannah! - Ha det, bestefar. Tusen takk!
Bare hyggelig.
Jeg trodde han ville avsky meg litt mindre her i Colombia.
- Han avskyr deg ikke. - Jo, det gjør han.
- Vi vil få det bra her. - Selvsagt.
Jeg kan ikke sove, rommet er for stort.
- Greit, vi leker leken vår. - Havfrue.
Drøm.
Mamma.
Rom.
- Marked. - Skatt.
- Heis. - Bra.
- Kaniner. - Skilpadde.
Nei, nei. Kanin-er...
Sølv.
Elv.
- Stein. - Barn.
Pappa.
- Mørke. - Konge.
Bra. God natt, jenta mi.
Kan du lukke det?
Selvsagt.
På markedet finner dere nesten alt dere trenger.
Det er spesielt mange her nå på grunn av feiringen.
- Hva feirer de? - La Fiesta de los Niños Santos.
- Hvorfor har de bandasje? Er de syke? - Nei, de kler seg ut hvert år.
De markerer noe som skjedde for lenge siden.
Alt her skjedde for lenge siden.
Ser de gode, synes du? Hva med den? Eller... den?
Glem lommeboka. Nå er vi ille ute.
Da skal jeg betale.
- Mugger... - En uro, kanskje?
Tusen takk.
Er Hannah der, Sarah?
- Hannah! Du må holde deg nær oss. - Silver er borte.
- Det går bra nå. - Det er ingen fare med henne.
- Smak. Du har ikke spist noe. - Jeg er ikke sulten.
Her er favorittdesserten din. Jordbæryoghurt, banan og sjokolade.
Hva sier du? To biter av maten, så får du hele desserten.
- Jeg vil ha Silver tilbake. - Ja...
I morgen skal vi lete etter ham.
- En jente med maske tok ham. - Hadde hun maske?
Kom, leggetid. Si god natt til mamma.
God natt, jenta mi.
Vi skal prøve å roe oss ned litt.
- Det er ikke gøy å miste ting. - Jeg mistet ham ikke, hun tok ham!
Hun var ganske oppskaket, men nå sover hun.
- Hun glemmer det snart. - Ja da.
- Er du litt nervøs? - Det er som første skoledag.
Du kommer til å klare det fint.
Kom.
"Jeg har bakt kake. Litt te?" "Ja takk."
"Sukker?" "Ja takk."
- Hei, går det bra? - Ja.
- Jeg setter meg der borte og jobber. - Greit.
- Sukker? - Nei takk.
"Jeg har bakt en overraskelseskake."
"Ja." "Tusen takk."
"Og..."
Hannah?
Hannah!
Silver...
Hannah! Hva er det du gjør? Du må være der jeg kan se deg.
- Men Silver er jo her. - Ja visst.
- Var det ikke noen som tok ham? - Jeg så ham nettopp.
Ikke finn på ting.
Er man for lenge i jungelen, blir man forvandlet til en ape.
Det er du som finner på ting, pappa.
- Hei! - Hei!
- Mr Holden? - Nei, kall meg Paul.
- Catalina? - Ja. Hyggelig å treffe deg.
- Hannah? - Ja. Hei.
Se her. Liker du klistremerker?
- Hun vil takke. Si takk. - Takk.
- Vil du se? - Ja visst.
- Jeg finner noe å drikke. - Ja visst.
- Så mange leker. - Mer enn 80 stykker, tror jeg.
Vi byttet system for noen år siden.
- Hvor er klorinfabrikken? - Vi har ingen mer.
Det er billigere å importere, og vi slipper kvikksølvhåndteringen.
Det var en fabrikk ved den gamle kvernen, men det var for farlig.
Du skal få treffe noen av de viktigste tjenestemennene i området.
- Nå? - Nei, nei.
Vi spiser middag med dem i kveld. Da har høytiden startet.
- Det blir sikkert gøy. - Greit.
Kan du hjelpe meg?
- Så fin du er. - Takk.
- Er du snart klar? - Ja, snart.
- Så fint det er. - Tusen takk.
- Hei. - Hei.
Har du jobbet med dette lenge?
Fem år. Jeg trenger penger til å studere.
- Jeg er snart ferdig lærer. - Lærer? Flott.
Her er numrene våre. Hannah legger seg 20.30, uansett hva hun sier.
Vi er hjemme klokken 23. Vi skal på...
- La Fiesta de los Niños Santos. - Det stemmer.
- En barnefestival? - Ja, helgenbarna.
- Den betyr mye for folk her. - Ja, det er visst en stor feiring.
Det er ikke så mye en feiring. Det handler om å minnes fortiden.
Det som skjedde for flere hundre år siden.
Da conquistadorene kom hit, var Santa Clara bare en fattig by.
De kidnappet alle barna og stengte dem inne i et tempel.
De ba om løsepenger, barnas vekt i sølv.
I Santa Clara ba alle rundt omkring om hjelp-
- for å få nok sølv. Conquistadorene beholdt sølvet.
Men de holdt ikke ord. De satte fyr på templet.
Med barna igjen inne?
Noen tror at barna går igjen og vil ha hevn.
De får skylden for dårlige ting som skjer.
Hva tror du?
Du kan ringe når som helst, selv om det ikke er noe spesielt.
- Skal du visa Catalina denne? - Kanskje.
- Kom nå. - Greit.
- God kveld. - God kveld, señor Harriman.
Hallo der!
Sarah, dette er en gammel venn og en veldig god mann.
- Andrés Contreras, bedriftslegen. - Hyggelig å treffe deg.
- Min mann Paul. - Hyggelig å treffe deg.
- Jordan! - Hei, Jorge.
Senator. Sarah, senator Marañon.
Sarah skal snart ta over som sjef på fabrikken.
Det er spennende å være her. Jeg ser fram til å bli kjent med landet.
Imponerende!
- Din far er viktig her i byen. - Kom igjen, nå spiser vi.
I morgen kan vi leke hele formiddagen.
Høres det bra ut? Men nå må du sove.
- Sov godt. - Takk.
God natt.
Dans med din far nå.
Så hva slags jobb forlot du da du kom hit?
Jeg har fortsatt jobben min. Jeg er illustratør og illustrerer barnebøker.
Jeg skulle ønske jeg kunne være frilanser.
Du har det fortsatt.
- Du var så liten. - Jeg husker henne knapt.
Hun ville vært stolt av deg.
- Vokste du opp her? - Jeg kom hit som barn.
Far ble ansatt som lege ved papirfabrikken.
De bodde i huset deres. Far hadde klinikken sin der.
- Bodde du der? - Nei.
- Jeg gikk på internatskole. - Sarah gikk også på internatskole.
- Møttes dere der? - Nei. I New York.
Så flyttet vi til London og Hannah ble født.
Nå er vi her. Jeg er urolig for all flyttingen, men vi er jo sammen.
Mange fraråder å bringe barn hit, men...
- Hvorfor det? - Sikkerheten.
Og de fryktelige legendene hjelper ikke.
Paul! Her.
- Det er så vakkert. - Egentlig ikke.
Conquistadorene som lette etter sølv her,-
- brant landsbyens barn levende.
Bandasjen dekker brannskadene.
Statuene skal til kirken. Folk ber for å blidgjøre de sinte sjelene.
Silver!
Kom, Silver.
Silver.
- Hei. Er alt i orden? - Ja.
- Det går bra. - Bra.
- Hei! Dere er tidlig hjemme. - Vi begynner å bli gamle.
- Hvordan har det gått? - Bra. Bare bra.
Sover hun?
Mamma! Catalina!
Hører dere meg? Mamma!
Hjelp! Jeg sitter fast her nede!
Hannah?
Hun er ikke her.
- Hannah? - Hannah! Hannah!
Hannah?
Hannah!
Hun må jo være her et sted.
Hannah?
Matheisen.
Her er hun! - Hannah!
- Det går bra, jenta mi. - Hannah!
Se på meg, jenta mi.
- Hannah! - Hun er brennhet.
- Hannah Holden? - Ja.
Feber, desorientert og vondt i leddene. Trolig influensa.
- Hva med utslettet? - Noe hun har spist eller et bitt?
- Har hun drukket vann fra kranen? - Nei, det tror jeg ikke.
Hun trenger hvile. Gi henne smerte- stillende og se til at hun drikker.
Vi kan beholde henne her, om dere vil og ta noen blodprøver.
Det trengs ikke. Firmaet tar seg av det.
Får jeg lov?
Hvor lang tid tar det før dere får tilbake prøveresultatene?
Ja... noen uker.
- Vi kan ordne det på 48 timer. - Vi gjør det som er best for Hannah.
- Er alt i orden? Jeg er lei for det. - Hvordan kom hun seg dit?
- Hun sov da jeg så til henne. - Det er noe du ikke forteller.
Jeg er ikke en som tror på sånne ting...
Men det var noe her i huset. Spøkelser.
Dette fungerer ikke. Ikke kom tilbake i morgen.
Jeg forstår.
Jeg ringer og ber om en erstatter i morgen. Jeg sitter hos Hannah i natt.
- Hvordan går det? - Kan jeg få litt vann?
- Hei. - Hei.
- Hvordan har hun det? - Hun sov hele dagen.
Paul?
Hva er det du gjør? Paul?
- Er alt i orden? - Jeg syntes jeg hørte noe.
Hannah er våken.
Vi går inn igjen.
Det er noen der inne!
Alt er i orden. Jeg kunne ha sverget på at det var noen her oppe.
Så ja.
Vi er nok veldig slitne. Vi trenger søvn.
Greit? Nå går vi og legger oss.
Unnskyld meg, Maria. Vet du hvor vi har... regnskapene.
På serveren og på rommet ditt.
Ikke dem, men de fra 20 år tilbake.
Mr Harriman vet det kanskje.
- Alt er i orden. Prøvene er normale. - Hun er dårlig. Det er ikke influensa.
Influensasymptomer kan variere veldig.
Men det handler trolig om en virussykdom.
Gi henne disse i fire dager, to ganger om dagen.
- Hva handlet det der om? - Det du ikke lærer på skolen.
Jeg finner ikke de gamle regnskapene.
Det er litt vanskelig. Jeg vet ikke hvor noen gamle papirer er.
Jeg skal få noen til å finne dem fram.
- Hvordan har Hannah det? - Det kan være et virus.
- Går det bra når jeg reiser bort? - Ja, det tror jeg.
Vi må til en annen lege. Hun er verre. Medisinen virker ikke.
Se her.
Hvorfor ringte du meg ikke?
Jeg vet ikke.
Jeg får fly hjem med henne. Hun må til et ordentlig sykehus.
Nei.
- Hva mener du med "nei"? - Da drar vi alle.
- Det er min skyld. Jeg tok henne med. - Nei, vi tok henne med hit.
- Det vet du. - Vi drar i morgen.
Alt ordner seg, jenta mi.
Jeg lager en kopp te, så sitter jeg hos henne i natt.
- Sarah? - Jeg skal finne et stearinlys.
Greit.
Au.
Sarah? Er alt i orden?
Hvor er datteren min?
Mamma!
Hannah!
Stopp!
Oko-maha-neea.
Oko-maha-neea. Oko-maha-neea.
Hvor er datteren min?
Oko-maha-neea.
Hannah!
Stopp!
- Hannah! - Sarah!
Hannah!
Sarah!
Slipp henne!
Stopp!
- Hannah! - Hannah!
- Prøv å beholde roen, Sarah. - Greit. Takk, pappa.
Ta det rolig. Jeg tar neste fly tilbake.
Han kommer i morgen.
- Beklager. Hva skulle du si? - Beklager.
Datteren vår var ikke alene.
- Var hun sammen med barnepiken? - Nei.
Hun... ble slept bort av noen barn.
- Tenåringer? - Nei, små barn. De bandt henne...
Det var en fryktelig storm. Det må ha vært forvirrende.
Vi vet hva vi så! Hva vil dere gjøre for å finne henne?
Det er vanskelig for foreldre å vente, men man går seg lett bort i jungelen.
Våre beste folk leter etter henne. Vi gjør alt for å finne henne.
Vi skal finne datteren deres.
Kom igjen!
Jeg kan ikke bli her.
Jeg kan ikke bare vente. Kanskje de ikke finner henne.
- Ikke jeg heller. - En av oss må bli.
Jeg må gjøre noe. Jeg vet ikke hva.
Jeg skal finne henne.
Hvor finner jeg Calle siete, apartamentos?
- Det er opp trappene. - Opp der?
Paul?
- Jeg trenger hjelp. De tok Hannah. - Hva mener du?
Du så noe i jungelen. Det gjorde jeg også.
Jeg så barna. Jeg trenger hjelp.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Hva betyr "Oko-maha-neea"?
Dette er Oko-maha-neea. "Aguas Rojas" rødt vann.
Kom, så går vi.
Mange her snakker bare koreguaje, så jeg tar meg av pratingen.
- Hvor skal vi? - Det er ett sted man finner ut ting.
Kirken.
Kirken er bygd på stedet der barna ble brent i hjel.
- Er det derfor statuene bringes hit? - Ja. Jeg skal snakke med presten.
- Står til? - Så godt å se deg.
Vent!
Stopp!
Hvor er datteren min?
Stopp!
- Hei! Hva gjør du her? - Et av de barna løp inn dit.
Hallo?
Det går bra.
- Har du et bilde? - Ja.
Her. Hun heter Hannah. Hun ble bortført tidligere i kveld.
Sønnen din vet nok noe om dette.
Sønnen hennes døde for 20 år siden.
Nei!
Iblant ser hun ham i skyggene. Hennes lille Daniel.
Dette er gutten jeg fulgte etter.
Han var veldig snill. Men en morgen ville han gå ut.
Hun sa nei, siden han var syk.
Feber, utslett... Akkurat som vennene hans.
Men han ga seg ikke.
Han kom aldri tilbake.
Han og alle de andre barna forsvant. Hun vil bare vite hva som skjedde.
Jeg beklager så mye.
Det var Niños Santos, sier han.
Mange trodde det var Niños Santos som tok barna. Men ikke hun.
Hva var det som skjedde da?
Elven. Det var noe i vannet.
HARRIMAN-GRUPPEN KONFIDENSIELT
Fortell at datteren min også ble syk, akkurat som sønnen hennes.
Hva gjorde dere?
Ingen hjalp oss, ingen brydde seg.
Mannen hennes mistet jobben da de stengte papirfabrikken.
Hvilken papirfabrikk?
Fabrikken ligger jo der borte.
Den gamle Harriman-fabrikken.
Jeg må dit.
- Sarah? Er alt i orden? - Hva er dette?
- Dokumenter. - Barn med Hannahs symptom.
- Kvikksølvforgiftning. Hva er dette? - Jeg vet ikke.
- Du har skrevet under på dem! - La meg få se.
Det er ikke min signatur.
- Hva snakker du om? - Det er min fars. Se på datoen.
Min far var bedriftslegen da. Akkurat som jeg er nå.
- Det er han. - Hvor er han nå?
Han døde for 20 år siden.
Er det noe nytt?
Ifølge Marañon vil det føderale politiet etterforske saken.
Vet du noe om kvikksølvforgiftning?
Kvikksølvforgiftning. Hvordan det?
I 1992 ble ni barn kvikksølvforgiftet.
Bedriftslegen behandlet dem.
Det oppsto en lekkasje ved den gamle fabrikken. Vi prøvde å redde barna.
Men det var for sent.
- Vi var nødt til å beskytte bedriften. - De var bare barn!
- De hadde familier! - Tror du jeg drepte dem med vilje?
Tror du jeg er et monster?
Da jeg kom hit, var det en elv og noen fiskere.
Nå har de jobb, pensjon og leger.
Jeg kom til jungelen og siviliserte den.
Business er tøft.
Man må ta vanskelige avgjørelser.
Og noen ganger... ...må folk lide.
Hannah har kvikksølvforgiftning. Må hun lide?
Det er umulig. Det er ikke kvikksølv her mer.
De barna tok Hannah. Jeg så det.
- De barna er døde og begravet. - Jeg må snakke med familiene deres.
De kan ikke hjelpe deg.
De vet ingenting.
Fortalte dere dem det ikke?
Hvor gjorde dere av likene?
Hvilken vei er det?
Se! Hun er her inne et sted.
Hannah?
- Hannah? - Hannah?
Hannah?
Vent, Sarah!
Er du der, Hannah?
Hvor er datteren min? Hannah!
Hannah?
Hører du meg? Hannah!
Mamma er her!
- Stopp der, Sarah! - Paul?
Hvor er du, Paul?
- Hva gjør du her? Er alt i orden? - Ja.
Hun er her. Jeg hørte henne.
Jeg så de barna.
- Hørte du det? - Ja. Hannah!
Havfrue.
- Drøm! - Hva?
Det er leken vår.
Hannah... er du der?
- Heiser. - Kaniner.
Silver.
Elv!
- Stein. - Barn!
Gi meg tilbake barnebarnet mitt.
Hun er uskyldig. Det er meg dere vil ha.
Barn!
Død.
Hannah!
- Pappa! Gikk det bra? - Jeg får ikke åpnet den.
Gikk det bra?
Pappa!
Skynd deg!
Å, herregud. Hannah! Hannah!
Jeg er lei for det, Hannah.
Skynd deg!
Hannah!
- Se på meg! - Hannah!
Så da... så da.
Mamma og pappa.
Du klarte deg.